Gúta. A felújított gútai Tájház autentikus környezetében rendezte meg a Magyar Asszonyok Ligája (MAL) augusztus 29-én és 30-án kézművestáborát, ahol három generáció képviselői ismerhették meg együtt a régi népi mesterségeket, biztosítva ezzel hagyományaink fennmaradását.
![](https://www.deltakn.sk/wp-content/uploads/2024/09/haromgeneracios1.jpg)
„A fő hangsúlyt azoknak a hagyományos kézműves-technikáknak a megismertetésére helyeztük, amelyek évszázadokon át a magyar népi kultúra szerves részét képezték. A résztvevők népi mesterek vezetésével ismerkedhettek a csuhévirág és más természetes díszek készítésével, a tűnemezelés és a nemezelés technikájával, a gyékényfonással, korongozhattak, makramézhattak, hogy csak párat említsek. Készültek csodaszép batikolt trikók és origami alkotások is. Nagyon örülünk, hogy beérett munkánk gyümölcse, hiszen Mezei Balázs, aki valamikor a régi nagyoktól nálunk tanulta a vesszőfonást, tovább tanítja ezt a mesterséget. Jó látni, hogy van, aki ezt a régi, ritka mesterséget tovább élteti, ahogy azt is, hogy egyre több felnőtt is szeretné elsajátítani” – foglalta össze a két nap történését Markovics Tímea főszervező, a MAL tagja. Mindezek mellett ismeretterjesztő előadásokkal, kultúrműsorokkal tették változatosabbá a napokat. A Czafrangó Sylvia Magán Művészeti Iskola hangszerbemutatót is tartott.
A liga tagjai igyekeznek bemutatni egy-egy régi étel elkészítését is. A bográcsban paprikáskrumpli főtt, emellett volt laska és sütöttünk preckedlid, ami egy egyszerű, Gútára jellemző nagyon finom sütemény. A gyerekek nagyon élvezték a gyúrást, nyújtást, sütést. Kipróbálhatták milyen cipót dagasztani fateknőben, majd figyelhették miként kerülnek ki a kemencéből az aranyló, ropogós bucik.
A háromgenerációs találkozók hagyománya 1995-ig nyúlik vissza. Akkoriban kézművestáborokat tartottak gyerekeknek. Az utóbbi években a felnőttek részéről is megjelent az igény e foglalkozások iránt. Ezért a szervezők a többi generációt is meginvitálták a találkozóra és sikerük azóta is töretlen. Idén mindkét nap hatvan résztvevő tett-vett, alkotott. „Megható látni, amikor az unoka rácsodálkozik, hogy ’jé, nagymama, te ezt is meg tudod csinálni?’ Jó hangulatú beszélgetések, családi élmények és közös tevékenykedés jellemzi ezeket az alkalmakat. Így teljesül a célunk: a magyar kézműves hagyományok ápolása, a népi élet felelevenítése és megismertetése, valamint a közösségépítés. Ezzel pedig nemcsak kultúránkat ápoljuk, de értéket is közvetítünk” – tette hozzá Markovics Tímea.
![](https://www.deltakn.sk/wp-content/uploads/2024/09/lakodalmas1.jpg)
Naszvadi lakodalmas Gútán
A találkozó méltó lezárása volt a Tájház udvarán augusztus 31-én bemutatott Naszvadi lakodalmas. A Magyar Asszonyok Ligája tagjai rozmaringág-kitűzővel fogadták a naszvadi Csemadok alapszervezet Pettyem Tánccsoportjának és Búzavirág Népdalcsoportjának előadására érkezőket.
A Naszvadi lakodalmas cselekménye kilenc részből áll: leánykérés, egyezkedés, ágyvétel, a menyasszony búcsúzása, esküvő, vacsora, a menyasszony kikérése, árgyélustánc, menyasszonytánc. A lakodalmi vendégség mind az eladó leány, mind a vőlegény házánál egymástól teljesen függetlenül zajlott. Minden nagyobb lakodalom eseményszámba ment a faluban, ezért aztán sok volt a kíváncsiskodó, akiket a násznagyok, férfiak borral, az asszonyok pedig fonott kaláccsal, pogácsával kínálták meg, hogy nekik is részük legyen a lakodalomból.
Mai szemmel meglepő volt látni, hogy 100-200 évvel ezelőtt még miként alkudoztak a násznagyok a lány „áráról”. S amíg egyezségre nem jutottak, semmiféle ételt vagy italt nem fogyaszthattak a jelenlévők, nehogy idővel az legyen a kifogás, hogy a násznagyok meg voltak vesztegetve, vagy be voltak rúgva. Miután megköttetett az egyezség, leszögezték azt is, hogy ha a férj öt éven belül utód nélkül halna meg, szülei kötelesek a fiatal özvegynek az „árát” visszatéríteni. Ha azonban az asszony távozna az élők sorából öt éven belül utód nélkül, úgy a férj tulajdonában marad az ágy, az ágyneművel együtt. Ez volt az ún. katona ágy, amit a vőlegény vett meg, míg a belevaló ágyneműről az asszonyok gondoskodtak.
A könnyed humorral átszőtt jelenetek, a naszvadi nóták, a szemet gyönyörködtető viseletek és a látványos táncok azonnal magukkal ragadták a lakodalomra kíváncsi látogatókat. És ha már a nézőtéren ülők lakodalomba voltak hivatalosak, a MAL tagjai megvendégelésükről is gondoskodtak. Sőt, gondoltak arra is, hogy a nagy hőség ne viselje meg őket, ezért Múčka Katalin az előadás idején többször megtöltötte frissítő ásványvízzel a nézők poharát.
A naszvadiak számára mindig is fontos volt hagyományaik őrzése és éltetése. A lakodalom menetét Szombath Antal pedagógus még 1938-ban lejegyezte, ennek köszönhetően maradt fenn, és vihette színpadra Ledniczky József vezetésével a Csemadok. A Naszvadi lakodalmasról Maráz László dramaturgnak köszönhetően 1976-ban hangfelvétel is készült, amely később a Megbékélés című rádiójáték alapjául szolgált. A műsor még ugyanabban az évben elnyerte a Bolognai Nemzetközi Hangjáték Fesztivál különdíját. Harmincévnyi szünet után, öt évvel ezelőtt, a Csemadok naszvadi alapszervezete megalapításának 70. jubileuma alkalmából Simonics Tibor, a jelenlegi elnök javaslatára, majd rendezésében ismét felújították. Óriási sikerrel. Azóta rengeteg határon túli és hazai fellépésen vannak túl. „Megnyugtató érzés, hogy a fiatalok érdeklődnek hagyományaink iránt, s van utánpótlás. Vannak családok, amelynek két-három tagja is szerepel a lakodalmasban. A tánc- és népdalcsoport tagjai egyaránt azon vannak, hogy a lakodalmast megőrizzük és továbbadjuk, hiszen hagyományaink kötik össze a múltat és a jelent, kapaszkodót, biztonságot adva – fogalmazott Csontos Erzsébet, a naszvadi Csemadok elnökségi tagja.
A gútai Kiss Rózsa, aki egyaránt oszlopos tagja a MAL-nak és a naszvadi Búzavirág Népdalcsoportnak, elmondta, öt évvel ezelőtt már bemutatták Gútán a lakodalmast, amely annyira elnyerte az emberek tetszését, hogy egyre többször kérdezgették, mikor láthatják újra. „Örömmel jöttünk ismét Gútára, jó volt látni, hogy lelkesedésünk, felhőtlen hangulatunk átragadt a közönségre is, a legfiatalabb négyéves Rozitól kezdve a legidősebb 78 éves Feri bácsiig. Arra azonban nem számítottunk, hogy a körülöttünk zajló fesztiválok, falunapok ellenére ennyien lesznek. Jó esett a szeretetteljes fogadtatás és a finom ebéd is, amit az asszonyok ligájának tagjaival készítettünk. Bízom benne, hogy mindenki jól érezte magát nálunk, a Tájházban” – tette hozzá.
JN.